Godeftermiddag, hr. Borch-Møller.
- Har De haft en god dag? - Ja tak.
Anders Ullberg har desværre aflyst mødet, fordi han er blevet syg.
Men han kommer til Danmark på torsdag og vil gerne mødes der.
Så kan jeg måske nå hjem i dag.
Der går et fly til København 18.45. Skal jeg bestille plads?
- Ja, gør det. - Så henter chaufføren Dem 17.30.
- Jeg har lagt skjorterne på sengen. - Tak.
Det er Borch-Møller. Ring til min kone og sig, jeg kommer i morgen.
Jeg bliver en nat mere.
Hvad ville I sige til mig, hvis jeg var jeres helt egen Rosalinde?
- Jeg ville kysse, før jeg talte. - I burde nok tale først.
Og hvis I kom i ordnød, kunne I benytte lejligheden til at kysse.
Gode talere spytter, når de går i stå.
Når elskere, hvad himlen forbyde, ej kan finde på noget at tale om, -
- er den letteste udvej at kysse.
Men hvis kysset bliver nægtet en?
Så nøder hun jer at bede om det, og så har I igen noget at tale om.
Hej, Christoffer. Hun var skidegod i aften.
- Hej. - Hej. Tak for i aften.
- Undskyld. - Er du her, Christoffer?
Tak for i aften. I var rigtig gode.
Hej.
Ved du hvad?
Jeg er blevet tilbudt en årskontrakt næste sæson.
- Første opsætning, Romeo og Julie. - Fantastisk! Tillykke med det.
Jeg skal spille Julie på store scene.
Vi ses, Linda.
Fire gange sagde hun nej. Jeg fatter ikke, jeg blev ved.
- Tak for i aften. - Tak, tak.
Det var bare dårlig timing. Det skal jo være rigtigt.
Til sidst friede du. Midt ude i skoven.
- Hvorfor det? - Vi skulle til din mors sommerhus.
- Så tænkte jeg: "Nu gør jeg det." - Og så sagde du ja?
- Alfred, hvornår skal du giftes? - Never.
- Aldrig? - Never.
Martin, du kan godt lukke nu.
Jeg skal lige snakke om menuen i morgen. Skal I have mere øl?
- Nej tak. - Det var virkelig lækkert.
Den er stor, den her.
- Hvad... Hej, far. - Aksel.
- Hvad laver du her? - Jeg har været til møde i Finland.
Så ville jeg mellemlande her og besøge min søn. Hej, Maria.
- Hvor lang tid har du siddet der? - En halv time.
Værsgo.
- Er I glade for lejligheden? - Ja.
To minutter til både teatret og restauranten. Helt perfekt.
Er morgon'en ikke tung her kl. 10?
Ham skal du ikke tage dig af. Hjemme drak han cola til morgenmad.
- Går det godt med restauranten? - Ja, vi omsætter for en halv mio.
- Flot. - Om måneden.
- Han åbner en ny nu. - Lokaler nede ved kanalen. Perfekt.
- Vi åbner for et yngre publikum. - Du ved, vi har arbejdet sammen?
Jo, det har jeg hørt noget om.
En katastrofe. Jeg blev smidt ud af familiens firma.
Du gik selv, om jeg lige må bede. Det var nu sjovt.
Bare vent, til du selv får en søn en dag. Det... det er jo drømmen.
- Godt, far. Hvor lang tid bliver du? - Jeg må hjem i dag.
- Nej, nu må du blive. - Vi skal da spise på restauranten.
Vi kan tage ud og se Maria.
- Du skal ikke tage hjem allerede. - Så tager vi på udflugt i morgen.
- Mor venter mig hjem. - Skal jeg ringe til hende?
- Hun klarer sig fint uden dig. - Ja tak! Det skal vi planlægge.
- Nå ja. Nu er det jo planlagt. - Nu skal du være sød ved din far.
- Det var godt, at du kom. - Når ting er planlagt, er de det.
- Hils Maria. - Det skal jeg gøre. Kom godt derud.
Jeg kan den ikke helt. "Men hvis jeg elsked med min herres glød..."
"...så fandt jeg ingen mening i jer vægring, forstod den ikke."
- "Men hvad ville I?" - "Bygge en hytte ved jeres port."
"Og råbe til min sjæl, som boede indenfor..."
Skal du vifte med armen hele tiden?
Jeg lever mig ind i det. "Og lærte ekko selv at råbe højt: Olivia!"
Okay..."Og lærte ekko selv at råbe højt: Olivia!"
Er du lidt svanset...?
"Gør modstand nu..."
(telefonen)
(telefonen igen)
Lad den ringe.
Det er Christoffer.
Ja, selvfølgelig.
Hvad er der?
Min far, han har hængt sig.
Du bliver nødt til at komme hjem nu.
Du bliver nødt til at komme hjem til Danmark.
Det var en klar aftale dengang. Jeg vil ikke gå ind på det igen.
Det er fuldstændig nødvendigt, at du kommer hjem.
Det bliver du nødt til at indse. Det er fuldstændig nødvendigt.
Jamen, det gør vi. Selvfølgelig.
Det er klart. Jeg har indkaldt bestyrelsen til møde kl. 12.30.
- Vil du være sød at vente med det? - Jeg ringer om en halv time.
Skat, nu går vi sammen ind og ser morfar, okay?
(telefonen)
- Det er Nils... Ja, hej. - Far skal lige snakke færdig.
Du ved godt, han ligger derinde? De har klædt ham fint på og sådan.
- Er du ked af det, skat? - Ja.
Så, nu har jeg slukket.
Vil du sidde hos mig lidt? Sådan.
- Er Maria ikke med? - Hun kommer senere.
Så, sæt du dig her.
- Så... - Åh, mor!
Jeg har kaldt medarbejderne sammen kl. 12, så de får besked...
Christoffer siger det til dem.
Vi har aftalt, det er ham, der gør det. Som Aksels og min søn.
- Er det ikke bedre, jeg gør det? - Lad os nu bare gøre, som mor siger.
Kom, nu går vi ind og siger farvel til morfar.
Banken har oplyst mig om, at de ikke mere vil finansiere driften.
Jeg har haft et møde med dem. Og det viser sig nu, -
- at Aksel gennem længere tid har skjult et meget stort underskud.
- Vidste du det? - Ja, det vidste jeg godt.
Hvis vi skal overleve, må vi afskedige mindst 100 mand.
Vi må fusionere i løbet af de kommende to år.
Vi har fået en henvendelse fra Lyon Stål i Frankrig.
Og du bliver nødt til at stå for fusionen.
Du er den eneste, der kan.
- Far ville have Ulrik som direktør. - Ulrik har ikke evnerne.
Det var altid fars ønske, at du skulle overtage koncernen.
Dit valg om at forlade virksomheden for fire år siden var dit valg.
Vi har ikke meget tid. Du skal informere folk om en halv time.
Du er ude af dig selv, fordi din far lige er død.
Vi kan ikke bestemme det her og nu.
Om en halv time skal jeg fortælle 900 mennesker, hvem der overtager.
Jeg er nødt til at hjælpe min familie. Kan du ikke se det?
Nej. Det kan jeg ikke se.
Jeg elsker dig og vil så gerne hjælpe dig, men det her er forkert.
Du tabte 15 kg, sidst du var her. Det havde nær taget livet af dig.
Det her er ikke det, du vil, Christoffer.
Det ved jeg. Jeg kender dig.
Vi har snakket om det, og vi har besluttet, at det går ikke, mor.
Ja.
Men det må vi jo så se at forholde os til.
- Hvad fanden! Det er Christoffer. - Hej, Jens.
Hold kæft, hvor er det længe siden. Hvor er det godt at se dig.
- Goddag. Jens Mønsted. - Det er min kone.
- Hvad fanden får jeg ikke at vide? - Far er død.
Jamen, det er umuligt. Jeg var jo sammen med ham i fredags.
- Vi var ovre på lageret... - Han døde i går.
Vi må hellere se at komme over i hallen.
Det er med stor sorg, at jeg må meddele på familiens vegne, -
- at min far døde i går.
Min mor har nu den bestemmende aktiepost her i firmaet, -
- og hun vil på et ekstraordinært bestyrelsesmøde i eftermiddag -
- meddele bestyrelsen...
...at jeg indtræder som ny direktør efter familiens ønske.
Lederskiftet får ikke nogen konsekvenser for firmaets ansatte.
Jeg tager over der, hvor min far slap.
Lad os alle sammen vise min far den ære at mindes ham -
- i et minuts stilhed.
- Det er simpelthen for groft! - Behøver vi diskutere det nu?
Har du tænkt dig at blive hjemme, eller svigter du familien som sidst?
- Jeg har tænkt mig at blive. - Jeg har arbejdet her i 15 år.
Det var en fuldstændig klar aftale, at jeg skulle overtage efter Aksel.
Jeg har opfattet mig selv som en del af familien.
- Hvorfor har du ikke sagt noget? - Det er besluttet med Annelise.
Hvorfor skal jeg føle mig som en idiot ude foran alle medarbejderne?
Vi har arbejdet sammen, Nils. Vi har brugt tre år sammen med Aksel.
- Du må acceptere kendsgerningerne. - Jeg skal sidde i stolen!
Det er noget, Aksel bad om. Hvorfor spørger I ikke mig til råds?
Jeg ved godt, du har troet, at du skulle overtage virksomheden.
Men nu er Christoffer kommet tilbage, og sådan er det.
Jeg håber, du støtter beslutningen. Vi har brug for alle vores kræfter.
Far...
Kan det ikke være lige meget, hvem der har kasketten på?
Ellers må du sige til nu!
Ja, og så tror jeg gerne, jeg vil hjem.
Hvad bilder du dig ind?
- Jeg bliver boende i Stockholm. - Jeg har jo ikke noget valg.
- Vi må ses i weekenden. - Det gælder 900 menneskers liv.
Jeg kan ikke acceptere, at du ødelægger hele vores liv!
Vi er to! Hvordan kan du bare gøre det modsatte af, hvad vi bestemte?
Vil du have noget at spise?
Nej tak. Nils og jeg fik noget bragt ud.
Tak, fordi du kommer hjem, Christoffer.
Det er i orden.
Det skal nok gå alt sammen. Vi skal nok finde ud af det.
Jeg havde tænkt mig, I skulle flytte ind i huset, du og Maria.
Hvorfor?
Jeg vil ikke bo her længere. Jeg finder noget andet.
Er du okay?
Ja...
Jamen, jeg går op og sover.
(kirkeklokker)
Det gør mig ondt, Christoffer. Er der noget, må du endelig ringe.
- Har du brug for hjælp, så ring. - Jeg blev så ked af det.
Er der noget med firmaet, så kontakter du mig bare.
Holger Andersen, direktør for Den Danske Bank.
Det gør mig ondt. Din far var et yderst behageligt menneske.
- Vi ses på mandag, så vidt jeg ved. - Det gør vi, ja.
Jeg flytter herned sammen med dig. En af os må jo give sig.
Og du gør det ikke. I to år.
- To år og ikke en dag mere. - Vi beholder lejligheden.
Ja, ja, selvfølgelig. Hvad med teatret?
Jeg har ringet og sagt, jeg ikke tager imod årskontrakten.
Men om et halvt år rejser jeg op og spiller "Romeo og Julie".
Jeg elsker dig så sindssygt meget.
Malerne var meget i tvivl. Er det den rigtige farve, synes du?
De her sofaer er også kommet. Jeg har bare sat dem her.
- Hvor har du fået fat i den? - Den er flot, ikke?
Vent, vent.
Har I holdt søndagsmiddag længe?
Det begyndte vi på, da Benedikte og Christoffer flyttede hjemmefra.
Pludselig sås vi aldrig mere. De kom og tømte køleskabet, og væk var de.
Hvis vi skulle ses, skulle det sættes i system. Lækker mad kan altid lokke.
Ja. Så nu mødes vi den første søndag i hver måned. Dem, der kan.
Det er da en god idé. Kan du lide dit nye hus, Annelise?
- Ja, jeg har det mægtig godt. - Får I ikke rejer til krebsegilde?
- Krebs? - Kräftor.
- Vi får både rejer og kräftor. - Kräftor, hvad er det?
- Krebs. - Nå, det er krebs? Nu forstår jeg.
- Hjælp mig! - Det er kæmpe krebsegilder.
Hvor man har en lille hat på. Snaps og...
- Det, der er vigtigt, er snapsen. - Absolut.
- Nils, vil du ikke have et glas? - Jo tak.
- Hvad sagde de? - Det er ikke så godt.
Banken tror ikke på dig, Christoffer.
De mener simpelthen ikke, at du har erfaring nok.
Det passer ikke. Var det Holger selv?
Ja. Du får fire uger til at fremlægge en handlingsplan.
Så vil de tage stilling til deres engagement i koncernen ud fra den.
- Jeg har brug for fire måneder. - De ville ikke give os mere.
- Hvem har du på i din afdeling? - Dragsted og Holmgård.
Ring til dem med det samme og informer dem om det her.
Velkommen til søndagsmiddag. Sådan er det altid.
"Er du en Montague? For en Montague er han."
"Romeo, bortkast dit navn, -
- og for dit navn tag her mig selv."
Christoffer.
- Hallo. - Sikke et chok, jeg fik!
Skal du igennem alt det her?
Ti afdelinger med hver deres struktur og forretningsgang og mellemledere.
Det eneste, de havde tilfælles, var kantinen og min far.
Er der ingen, der har overblik, som kan hjælpe dig?
- Jo, jo. Hvad laver du? - Jeg øver mig.
- Skal jeg hjælpe dig? - Har du tid til det?
- Det behøver du ikke. - Jo. Jeg er den bedste Romeo.
- Det er du. - Der er ikke mange, der ved det.
Jeg håber bare, jeg bliver den bedste Julie.
Der går et rygte om, at du har flyttet penge ud af koncernen -
- og åbnet en privatkonto i udlandet.
At du vil bruge de fire uger til at tømme koncernen for kontanter.
- Det er fuldstændig latterligt. - Ja, selvfølgelig er det det.
- Kender banken det rygte? - Det ved jeg ikke.
- Hvem starter sådan noget? - Det kan være konkurrenter.
Almindelig sladder. Men der er selvfølgelig en anden mulighed.
Der er ingen tvivl om, at banken ville indsætte Ulrik, hvis du røg ud.
Det tør han ikke. Risikoen er alt for stor.
Find ud af, hvor det rygte kommer fra.
Ja.
(jagthorn)
- Det var dejligt at se jer. Hej. - Velkommen.
Velkommen.
Hej, hej, goddag, goddag.
- Vi håber på, vejret holder, ikke? - Tak, fordi vi måtte komme.
Hej.
Annika, det er Maria, Christoffers kone.
- Hvordan går det med din mor? - Det ved man aldrig rigtig.
Det var sødt af hende at invitere mig med. Jeg går over og hilser på hende.
Vi ses.
Nå, der er du jo.
- Hvem er hun? - En gammel ven af familien.
Hun er lige gået fra sin mand. Skvadderhoved.
- De boede i New York. - Fået nyt slips?
Jeg tilegner dette års jagt min far og udbringer en skål for hans minde.
Skål.
I dag skyder vi, hvad jagtloven tillader. Bortset fra løbende vildt.
Vi tager fire såter inden frokost og tre i eftermiddag.
Frokosten i år er meget vigtig, for den har min kone arrangeret.
Det er vigtigt at rose meget, ellers gør hun det ikke til næste år.
Husk altid at lade bagud. Ingen skud under 45 grader. Knæk og bræk.
- Dalmatinere... - Hvis man tror på det.
Det er Ulrik. Holger havde også hørt rygterne -
- og har haft flere uofficielle møder med Ulrik, som bekræftede rygterne.
Nu har Holger tænkt sig at indsætte Ulrik som administrerende direktør -
- allerede på næste bestyrelsesmøde.
Hører du, hvad jeg siger?
Kom nu, Christoffer.
Christoffer.
Han kan ikke være her mere. Han har ingen loyalitet over for familien.
Han er ved at lukke hele firmaet. Det, han har gjort, er utilgiveligt.
Vi kan ikke stole på ham. Han må væk, inden banken peger på ham.
- Hvad med Benedikte? - Hende skal jeg nok tale med.
Hvor mange folk mener banken, vi skal afskedige?
- 170. - Det reelle tal er 120-130 maks.
Det vil begrænse det til afdeling nord og transportafdelingen.
Hvis Holger regner med, vi afskediger 170 mennesker, så afskediger vi 200.
Det er vigtigt at sende et tydeligt signal, Christoffer.
Du er fyret med øjeblikkeligt varsel.
Jeg vil gerne have, du forlader det her kontor med det samme.
- Hvad... Ved Annelise det her? - Ja. Det ved hun godt.
- Jamen, det her, det kan du ikke. - Det kan vi. Og det gør vi.
- Er du klar over, hvad du gør? - Jeg fyrer dig. Pak dine ting og gå.
- Computeren, kan jeg tage den med? - Nej.
Det må jeg ikke? Aha.
Du skal skrive under, før du går.
- På det der? - Ja.
- Hvad fanden er det, du laver? - Hvad er der sket?
Jeg er snart 60 år gammel. Jeg har knoklet rundt her i 38 år.
- Jeg har kørt dig rundt. - Jens, hvad er der sket?
- Jeg er blevet fyret! - Men du skal ikke fyres.
- Det er en fejl. - I brevet er der ingen fejl.
Tro mig, der er sket en fejl. Jeg skal nok ordne det.
Jeg sværger. Jeg skal nok ordne den her. Tro mig. Det er en fejl.
Okay? Det er en fejl. Undskyld.
En fejl? Den slags fejl begår man kraftedeme ikke!
Manden har været ansat her, før du blev født! Bed ham om at vente!
- Jeg beklager virkelig... - Forsvind herfra. Du er fyret.
Forsvind herfra!
- Du kan ikke bare fyre ham. - Jeg vil skide på, hvad jeg kan.
Jens Mønsted skal genansættes, og han skal have en undskyldning.
Det kan vi ikke! Hvis vi begynder at ansætte folk, du lige har fyret, -
- indrømmer vi, vi har begået fejl. Det er et meget forkert signal.
Den mand har været ansat her i 38 år. Han har passet mig, da jeg var lille.
Jeg skal sørge for, han får den bedst mulige ordning inden for reglerne.
Vi må ikke forskelsbehandle nu. Vi må holde os til reglerne.
Ellers risikerer vi at få dem alle på nakken.
- Undskyld. - I morgen rejser jeg til Stockholm.
Ja, selvfølgelig.
- Det er i fire måneder. - Det er, fordi du lavede det om.
Det er en uge siden, det blev ændret. Vi talte om det i morges.
For helvede, altså.
Jeg vil ikke skændes den sidste aften, vi har sammen.
Undskyld.
Hvad er der galt?
- Med? - Jeg kan se, der er sket noget.
- Sig det nu. Jeg vil vide det. - Jeg vil ikke blande det sammen.
Så sidder jeg alene tilbage uden at forstå noget som helst.
Vi skal ikke snakke om arbejde herhjemme, for arbejde er derude, -
- vores liv er her.
Du behandler mig, som om jeg er dum i hovedet.
Jeg vil jo bare hjælpe dig.
Det forstår jeg godt.
(dørklokken)
Hvad fanden tænker du på? Er du da gået fuldstændig fra forstanden?
Maria, jeg skal nok ordne det her.
Hvad sker der? Jeg er din søster. Hvorfor har du ikke sagt noget?
- Tag det roligt. - Og du har fået mor med på den!
Hvad fanden er det, I laver? I er ved at ødelægge mit liv!
Hvad er der sket?
Christoffer har fyret Ulrik, der har været der i 15 år.
Ved du, hvad han har gjort? Han har spredt falske rygter om mig.
Han har holdt hemmelige møder med Holger bag familiens ryg.
- Han er ved at vælte hele koncernen. - Det ville Ulrik aldrig gøre!
- Det har han gjort. Spørg Nils. - Det er ikke rigtigt, Christoffer.
Du er ved at ødelægge familien.
Det, han har gjort, er utilgiveligt.
Man er ikke illoyal over for sin egen familie.
- Du skal give ham jobbet tilbage. - Det kan jeg ikke, for fanden.
- Så vil jeg aldrig se dig mere. - Hold nu op, for fanden.
Hvad fanden vil du have, jeg skal gøre da?
Godt. Du kan hilse mor og sige, jeg vil aldrig se jer mere.
Du kan ikke bare gå... Gå ikke!
- Hvorfor har du ikke sagt noget? - Maria...
Hvad er det, der sker? Jeg ved ingenting.
- Så tal dog med mig. - Hvad er det, du vil tale om?
Jeg vil tale om dig, om, hvad der sker i dit liv. Jeg vil hjælpe dig!
Godt, så bland dig uden om det her. Det har ikke noget med os at gøre.
Har det intet med os at gøre, at din søster aldrig vil se dig mere?
Jeg er ved at bygge et firma op fra grunden. Det må jeg have plads til.
Jeg giver dig al den plads, du har brug for! Du arbejder altid!
Jeg sidder til din mors røvkedelige middage og lytter til jeres lort!
- Jeg gør alt, hvad jeg kan. - Siger du, at det er for min skyld?
- Så tag tilbage til Stockholm! - Jeg rejser med det samme!
Der er et liv, der venter på mig. Så kan du leve dit fandens liv her!
Men så har vi ikke længere noget sammen. Er du klar over det?
Jeg kan slet ikke kende dig mere. Lad være med at kigge sådan på mig.
Du skal tale med mig. Du må ikke lukke mig ude.
Jeg kan klare alt, bare jeg må være med.
- Sikker på, jeg ikke skal gøre det? - Det behøver du ikke.
Hils deroppe, ikke?
Velkommen... velkommen.
Jeg håber, dette første møde mellem vore virksomheder bliver en succes.
Også jeg.
Må jeg præsentere hr. Ringhoff, vores finansdirektør?
Hr. Andersen, direktør for Den Danske Bank.
Alt er automatiseret.
Vi er i stand til...
Tak.
- Tak, Allan, tak. - Skål.
- Jeg tror sgu, det ordner sig. - Er de klar til at fusionere?
Lige nu finder vi ud af, hvem der skal sende hvad hvor...
- Benedikte og Ulrik sidder derhenne. - Benedikte og Ulrik?
Din mor og Christoffer er lige kommet. De sidder derovre.
Ja, men det gør de så.
- Det tror jeg ikke, jeg kan klare. - Nej.
- Jeg tror, vi bliver nødt til at gå. - Er det ikke fjollet?
- Er der ikke en anden vej? - Nej.
Ja... nu kommer Allan.
Menukort. Så hvis jeg lige kort skal præsentere dagens menu:
Ud over vor a la carte har vi dagens menu, som består af tre retter.
En forret, en hovedret og en dessert...
Christoffer. Velkommen hjem. Dig ser man ikke meget til.
I klarer jer nok alligevel.
Hej! Hvor har du været?
- Hvorfor kommer du først nu? - Ingen taxaer.
Du skal have noget at drikke.
- Skål. - Skal vi ikke tage hjem?
- Du er lige kommet. - Jeg skal nå morgenflyet. Kl. 7.
Bare et par timer, Christoffer.
Stil din taske der og kom.
Hold nu op med at være så sur.
Har du været sammen med ham Alfred?
- Hvorfor spørger du om det? - Svar mig. Har du?
- Hold nu op. Kom. - Jeg så, du stod og kyssede ham.
Hold nu op. Han er min bedste ven.
- Du lyver. - Hold op, før du ødelægger mere.
Hvorfor kan du ikke se mig i øjnene? Så sig, I ikke har været sammen!
Fint. Jeg har ikke været sammen med Alfred.
Undskyld. Undskyld, skat.
Det må du undskylde, skat.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg troede, du havde været sammen med ham.
Jeg elsker dig så meget. Undskyld.
Jeg vil ikke lyve for dig.
Det var kun én gang, og det betyder ikke noget.
Fy for satan!
Det var en fejltagelse. Det var så dumt, Christoffer.
Jeg var fuld, og han hjalp mig hjem.
Jeg savnede dig.
Du må tilgive mig.
Kan du nogensinde tilgive mig?
Du må ikke gå. Du går ikke nu, Christoffer!
Du må ikke gå, for helvede! Gå ikke!
Jeg rejser aldrig fra dig igen.
Jeg vil blæse på teateret, bare vi to er sammen.
Christoffer, du skal prøve den her nye chardonnay, jeg har fået.
- Jeg synes, den er god. - Hej.
- Annika, det var en overraskelse. - Jeg mødte din mor i formiddags.
- Og så blev jeg inviteret. - Ligesom i gamle dage.
- Skål. - Skål.
- Hvor er Maria? - Hun har premiere om en uge.
- Og så kommer hun tilbage? - Hun burde ikke være taget derop.
Selvfølgelig skulle hun da det. Hun er skuespiller. Det er hendes job.
- Det kunne have ventet lidt. - Hvor længe har hun været væk?
- Ni uger. - Annika, du sidder der.
Tak.
- Det duer ikke. - Hvorfor gør det ikke det?
Christoffer, hvor var jeg vild med dig.
Hvorfor gik du fra mig dengang?
- Jeg var ikke forelsket i dig. - Næ. Gu var du ej, din røv.
- Vi kunne ellers have et godt liv. - Jeg har et godt liv.
Jamen, så tillykke med det.
Nej... sød baby.
- Tager du tasken? - Han ligner sin mor.
Du har set hele huset, hvad? Hele huset.
Prøv at se, hvor han gaber.
Jeg har set, han har fået sin første bil også.
- Han skal ud og sove. - Han skal da lige se sin gudfar.
Det er Nils der. Og det er Holger.
(barnegråd)
- De skal tages op og vises frem. - Han er så let at have med at gøre.
- Han ligner sin far. - Det gør han jo. Det betyder lykke.
Det hører til familien. Det skal være sådan der...
- Hej, ven. - Hej.
- Her. - Tak. Er Benedikte her?
- Nej, hun vil ikke med ind. - Jeg tror, hun vil tale med dig.
Prøv at få hende med ind.
Hej.
Han er helt fantastisk. Han er så sød.
Han ligner far.
Ulrik ved ikke, jeg er her.
Han laver ingenting. Han sidder bare og stirrer ud i luften.
Jeg kan prøve at tale med Olsen. Det kan være, de har noget til ham.
Nej, han skal ind i firmaet igen. Det er hans liv.
Jeg ved godt, der er sket nogle ting, men...
- Benedikte, det kan jeg ikke. - Kan ikke eller vil ikke?
Hold nu op. Manden har været illoyal. Det løber man ikke fra.
Det er jo ikke kun min beslutning, vel?
Christoffer, det er simpelthen så svært for mig, det her.
Men jeg beder dig. Vil du ikke nok ansætte Ulrik igen?
- Du er jo iskold. Simpelthen iskold. - Benedikte...
- Gå med dig. Gå ud af bilen. - Jeg kan jo ikke... Lad nu være.
Gå ud.
Gå nu, Christoffer!
- Jeg savner dig. - I lige måde.
Hvad ville hun?
Det er bedre, du går ud til mor igen. Hun venter på dig ude i bilen, ikke?
- Vi ses snart igen. - Det gør vi. Det lover jeg.
- Hej, Marie-Louise. Hils din mor. - Tak for blomsterne.
- Farvel så længe. - Farvel, mormor.
Hun vil have, jeg skal genansætte Ulrik.
Er han ikke blevet straffet nok?
- Forsøg at være anderledes end dem! - Lad nu være med at plage mig.
Jeg ved godt, det er en svær overgang.
Men det nytter ikke at fortryde.
Altså... jeg kan... Jeg kan simpelthen ikke overskue det.
Lad være med at gå ind med dit følelsesliv. Jo, du kan!
Det er lige ved at lykkes nu. Det bliver anderledes efter fusionen.
Vi kan ikke handle anderledes. Det er rigtigt, det, vi gør.
Jeg er ved at miste Maria på det.
Jeg er.
Jeg mister Maria.
- Sikker på, du ikke vil med ind? - Jeg tager hjem.
Ja.
Der er kun formaliteter tilbage.
Vi vil gerne offentliggøre fusionen inden årsskiftet.
Vi har bestilt bord til kl. 21.
Philippe, hvis vi er færdige, vil jeg gerne rejse hjem i dag.
Jeg har jo lige fået en søn. Jeg vil gerne hjem til min familie.
- Og du, Nils? - Jeg må hellere tage med dig hjem.
Jamen, så farvel.
Farvel.
- Har du lige tid et øjeblik? - Ja.
Jeg går ned og bestiller en taxa.
Jeg har noget, jeg må fortælle dig. Jeg kan lige så godt gøre det nu.
Der bliver ikke plads til Nils i den nye konstruktion.
Jeg ved, du sætter pris på ham.
Han duer ikke til det europæiske marked. Og han er for gammel.
Jeg ved det godt.
Jeg ved det.
Men lad mig vente, til fusionen er officiel.
- Så skal jeg nok sige det til ham. - Naturligvis.
- Tager du med ud på fabrikken? - Nej, jeg tager hjem.
Maria?
Hej, mor. Er Maria og Aksel ovre hos dig?
Ja, vi kom en dag tidligere.
Du ved ikke, hvor hun er så?
- Hej. Er du allerede hjemme? - Hvor har du været?
Jeg sætter ham lige ind.
- Hvorfor svarer du ikke din telefon? - Den er itu. Jeg har været hos mor.
I sommerhuset. Jeg troede ikke, du kom før i eftermiddag.
- Har du været på Dramaten så? - Ja, for at vise dem Aksel.
- Var Alfred der? - Det har intet med ham at gøre.
Det handler ikke om Alfred, men om dig, Christoffer.
Jeg spørger dig, hvor du har været.
Skal jeg sidde og vente på dig som en dresseret abe i det her fængsel?
Det har jeg da aldrig bedt dig om. Hvad er det for noget pjat?
Jeg prøver på at få en virksomhed op at køre. Den er så tæt på at gå ned.
- Det er for din skyld også. - Er det min skyld, du ikke er her?
Jeg spørger bare, hvor du har været! Hvad fanden sker der?
- Ikke? - Og jeg har svaret.
- Du har ikke svaret, for fanden! - Du er her aldrig!
- Det er, fordi jeg arbejder, ikke? - Det er sygt så meget, du arbejder!
- Det er for din skyld også, ikke? - Du lyver bare for dig selv!
Du lyver for dig selv, så det...
Vi har ikke elsket i månedsvis. Hvorfor ikke?
For du kan ikke længere. Så se det dog i øjnene.
Du er trist og kold. Jeg hader dig og alt det, du har gjort imod os!
Det er sgu da ikke, fordi du mangler noget. Den der bil...
Nu skal du passe på! Jeg ville have det lige så godt uden alt det lort!
(barnegråd)
Christoffer venter ovenpå. Jeg tjekker jer lige ind.
Vi lander kl. 11.30.
- Maria, en kop kaffe? - Ja tak.
Ja, det glæder jeg mig også til.
Vi glæder os til at se jer i morgen aften. På gensyn.
Det er et flot stykke arbejde. Denne fusion giver genlyd i hele Europa.
- Skal vi fejre begivenheden? - Vi skal være ved gaten om 5 min.
Ja, det må vente, til vi kommer hjem, Holger.
Jamen, så held og lykke.
- Vi kommer. - Ja.
Nu ordner vi det sidste i Frankrig, så har vi 14 dages ferie for os selv.
Jeg har lige set et billede af huset. Det ser fantastisk ud.
- Jeg har ordnet en babysitter. - Det er fint.
Kom, Mira.
Velkommen til Villa Les Oliviers. Havde De en behagelig rejse?
Det er perfekt.
- Jeg har bestilt en børneseng. - Ja, den står i børneværelset.
N øglen ligger på bordet. Jeg bor i annekset.
Hvis De får brug for noget, skal De bare ringe.
God ferie.
Skål for vore to selskaber, som i dag er blevet ét.
- Skål. - For vores fremtid.
Efter fusionen er vi blandt de fem største stålproducenter i Europa.
Inden tre år er vi de største.
USA køber mindre og mindre stål i Europa.
Jeg tror, de indfører en ny toldembargo inden for et års tid.
Så bliver det umuligt at afsætte vores stål til dem.
Europas stålproducenter vil kæmpe, og kun den største overlever.
Målet er at blive Europas største inden for tre år.
Jeg glæder mig til samarbejdet. Vi har en strålende fremtid for os.
Bovar Steel, Europas største.
Jeg er meget ked af det, men jeg har en frygtelig hovedpine.
- Du kan da ikke gå nu, skat. - Det var en fornøjelse at møde Dem.
Bare bliv siddende. Så vækker vi ikke Aksel.
- Farvel. Kom godt hjem. - Tak. Det har været hyggeligt.
Farvel. Det har været en god dag.
- Kør forsigtigt. - Det gør jeg.
Mira...
Jeg rejser nu.
- Jeg ved, det har været et mareridt. - Du sagde to år, Christoffer.
Har du glemt det?
Jeg lover, det bliver anderledes nu.
Jeg har booket billetter. Aksel og jeg flyver hjem kl. 12.
Jeg vil ikke mere. Du må fortsætte alene.
Maria, du ved godt, jeg kan ikke leve uden dig.
Du må ikke gøre det her, vel? Jeg vil ikke have, du rejser.
Nej... det ved jeg godt.
Hvad laver De? Hold op!
Hold op! Hører De?
Hold op! Nej!
Er De blevet sindssyg? Nej!
Tilgiv mig... tilgiv mig.
Undskyld.
Tilgiv mig.
Undskyld.
Jeg vil ikke have Deres penge. Hvad bilder De Dem ind?
Jeg vil ikke have dem!
Tilgiv mig...
Skrid! Lad mig være i fred!
Jeg betaler for at være i fred her!
(telefonen)
(brøler)
Christoffer?
Christoffer... Christoffer.
Christoffer, rejs dig op. Du kan ikke ligge der.
Rejs dig op.
- Hun er rejst. - Ja. Du skal glemme hende!
Hun har været forkert lige fra starten!
Hvis bare jeg havde sagt det, var det her jo aldrig sket.
Maria har aldrig haft evnen eller viljen til at yde det, der skal til.
Hvis bare jeg havde sagt det, var det ikke kommet hertil.
Du har evnerne!
Du er født til at tage det ansvar!
Benedikte er svag. Hun ligner sin far. Du ligner mig!
Du er ligesom mig!
Dav, Christoffer.
Jeg vil være ærlig over for dig.
Havde det ikke været for Benedikte, ville jeg aldrig have ansat dig igen.
Det, du har gjort mod firmaet og mod familien, er utilgiveligt.
Men Benedikte har valgt at være loyal over for dig, og det respekterer jeg.
Jeg gør dig til personaledirektør. Dit kontor er på direktionsgangen, -
- selvom stillingen ikke berettiger til det.
Tusind tak og... Du kommer ikke til at fortryde det. Det lover jeg.
- Det var godt. Det er det hele. - Ja tak.
Godaften.
Dav, Ulrik. Smid overtøjet. Hej.
Hvor er det godt at se dig igen. Smid frakken.
Så vil jeg byde velkommen til søndagsmiddag.
Jeg håber, vi lever op til traditionen, -
- så vi kan holde den hver anden gang. Skål. Velkommen.
Skål, mormor.
Og så vil kokken fortælle lidt om, hvad vi skal have at spise i aften.
Tak. Vi starter med en salat lavet på dansk hummer. Lidt orientalsk.
Serveret med mango og ingefær.
Derefter sneppesalmis med foie gras og trøfler på kompot af jordskokker.
Desserten bliver baba au calvados...
Skal jeg med til pressemødet i Paris?
Fusionen i Lyon bliver afslutningen på vores samarbejde.
Firmaet er stabiliseret, oprydningen forbi. Det bliver en anden form nu.
Jeg har været glad for samarbejdet, men sådan må det være.
Jeg er ked af det.
Men er det klogt?
Lyon har en mand med de samme kompetencer. Han skal køre det.
Du får selvfølgelig den aftrædelsesordning, du ønsker.
Hvad fanden vil du have, jeg skal foretage mig?
Nyde livet.
Kom godt hjem.
- Det gik da godt. - Ja.
- Det var en god idé med Adam der. - Ja. Tak.
- Et glas rødvin med ind på kontoret? - Ja, det vil jeg gerne have.
Jeg har en glædelig nyhed, som jeg gerne vil dele med jer, -
- inden resten af verden får besked.
Borch-Møller Stål og Lyon Stål har fusioneret under navnet Bovar Steel.
Bo for Borch-Møller og Var for Varmiere, som den franske familie, -
- der startede Lyon Stål, hedder.
Med den nye konstruktion kan vi oprette 29 nye arbejdspladser -
- og genansætte en del af det afskedigede personale.
Samtidig gør jeg opmærksom på, -
- at Nils Ringhoff har valgt at forlade os efter 34 år i koncernen.
Du ser godt ud.
Tak.
Jeg har det også godt.
Vi har det godt.
Du må gerne komme og besøge os, hvis du har lyst.
Vi bor stadig i lejligheden. Du må også godt overnatte...
Jeg skal hjem i morgen, men skal vi gå ud og spise i aften?
Jeg har forestilling. Du kan komme og se den.
Så kan vi gå hjem til mig bagefter.
Det vil jeg rigtig gerne.
Jeg skal gå nu.
Barnepigen kommer. Jeg skal ind og handle.
- Vi ses i aften. - Ja. Kom halv syv.
Jeg sørger for, der ligger en billet til dig.
Hårsprayen?
Han kommer og ser forestillingen i aften... Christoffer.
Christoffer? Er I sammen igen?
Nej. Jeg løb på ham på gaden.
Jeg blev så glad for at se ham.
- Piger, I er på om ti minutter. - Kommer straks.
- I skal ind nu. - Jeg kan ikke...
- Jo, du kan så. - Nej.
- Kom nu. I skal ind. - Du kan godt.
Det er nu.
Kom så.
Tekstning: Helle Schou Kristiansen SDI Media Denmark